Anterior în Ghost Whisperer...
Fantomele nu pot fi rănite. Mama spune că nu pot simţi durerea.
Ea greşeşte. Noi simţim.
Încă pot să văd totul, toate lucrurile rele!
Umbrele te desfac!
Orice ar fi ele, indiferent unde locuiesc,
aceste umbre sunt foarte interesate de copii fantomă.
Umbrele, de fapt, vor ceva?
Orice ar fi, e destul de înfricoşător. Cartea s-a decis să se rescrie şi nu a mai menţionat de ele.
Acum am de gând să te întreb pentru ultima oară frumos.
Ned, îmi vei aduce cartea acum.
Dacă acest lucru cade, mi-ar place să vezi că iau pe cineva care îţi este foarte preţios.
- Nu trebuie să se termine aşa. - Da, trebuie.
Acestea sunt goale, toate paginile sunt goale! Paginile sunt goale!
Nu!
Eli, grăbeşte-te!
Cât timp ei îţi reconstruiesc biroul, tot ce ai nevoie este chiar aici...
Copiator, internet wireless, telefon, cafea, şi pe cea mai bună prietenă.
Am toate chestiile astea acasă,
mai puţin partea cu cea mai bună prietenă.
Ştiu, dar tu urăşti munca la domiciliu. Şi nu voi ajuta nici un client sau să răspund la telefon. Vorbesc serios.
Vrei să despachetez astea?
Nu. Nu! Biroul meu va reveni la normal în curând. Bine?
Mă scuzaţi. Toate sunt aranjate aici.
Ştii ce? Va fi la fel ca pe vremuri.
Bine, lasă-mă să-ţi fac o copie a contractului pentru tine.
Poţi să mi-l trimiţi prin e-mail.
Iată cheile.
Am dreptul să ţi le dau dezinteresat.
Noi nu am pus piciorul acolo de 5 ani,
aşa că, nu am nici o idee despre ce lucruri sunt acolo.
- Doriţi să vedeţi evaluările? - Am încredere în tine.
Toate antichităţile au venit cu casa, aşa că faci ceea ce crezi.
Le poţi lua până săptămâna viitoare?
- Săptămâna viitoare? Um... - Soţul meu este deja în Londra,
aşa că, cu cât vând mai repede casa pentru a fi lângă el, cu atât mai bine.
Ei bine, dacă aveţi nevoie de un agent imobiliar, vă pot recomanda...
S-a rezolvat cu toate. Mulţumesc.
Um, nu am terminat restaurarea. S-a dovedit a fi prea mult de muncă.
Deci, fi atentă.
Mulţumesc pentru avertisment.
Ne vedem mai târziu, mamă. Pa, Melinda.
Nu. Nu te grăbi. Asta a fost Donna Peyton.
Ea a adus o casă întreagă de antichităţi în consignaţie.
Vrei să iei nişte bani în plus?
Nu există chestia cu bani în plus.
Minunat. Începe să ambalezi, să faci poze. Oh, şi să fii atent.
Alo! E cineva acolo?
Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Alo?
Bine...
E cineva acolo?
Am un prieten care te poate ajuta.
Alo.
Alo?
Alo.
Bine, am înţeles.
Lanţuri zăngănind? Serios?
Şi încă multe altele.
Îmi pare rău că ai fost rănit.
Sunt bine, dar e o fantomă foarte supărată în acea casă.
Dacă aţi putea confirma întrevederea pentru mine, miercuri, la 2 PM, ar fi minunat.
Bine. Mulţumesc. Pa.
- Oh, Doamne. Ce mai e acum? - Casa bântuită.
Nimic nu e rupt.
Delia...
Asta este tot ce am reuşit să iau înainte de a începe spectacolul.
- Deci, există mai mult? - E ca şi cum ei au lăsat toate la locul lor şi au plecat.
Ori s-au speriat.
Nu te întoarce,
sau vei fi şi tu moartă.
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 16 "Old Sins Cast Long Shadows"
- Aţi spus că e o problemă? - Unul dintre angajaţii mei a fost rănit ieri în casă.
El e-n regulă, dar s-au întâmplat unele lucruri ciudate,
şi am vrut doar să ştiu de ce tu şi soţul tău aţi plecat atât de brusc.
Oh, a fost o groapă de bani...
putregai, instalaţii electrice periculos de depăşite.
Deci, nu are nimic de-a face cu moartea fiicei tale?
Cum ai ştiut de asta?
Îmi cercetez toţi clienţii,
şi am găsit necrologul lui Cassidy.
Ea a fost o fetiţă frumoasă.
Da, a fost,
din foarte multe puncte de vedere.
Avea numai 8 ani atunci când a murit.
- Sindromul Louis-Barr. - Soţul meu e un medic. Mi-a spus despre asta.
- Trebuie să fi fost groaznic. - Ne-am mutat înapoi în Grandview,
deci ea ar fi putut beneficia de tratament la spitalul Rockland.
Ne-am gândit că această casă ar fi fost un nou început pentru noi.
Deci ai mai locuit aici înainte?
În copilărie, da. Era un oraş minunat.
Apoi, când am văzut cum casa era de vânzare, am simţit că e mâna destinului.
- Destin? - E o prostie, cred,
dar când eram copil, obişnuiam să merg pe jos acasă de la şcoală, înapoi, atunci când puteai face asta, fără să devii una din Alerta Amber.
Oricum, acolo locuia o adevărată doamnă în vărstă şi drăguţă.
Ea avea întotdeauna copii care se jucau în curte.
Părea atât de paşnică, aproape ca o carte de poveşti despre casa bunicilor.
S-a întâmplat ceva ciudat atunci când ai locuit acolo?
Uh...
Ei bine, uneori Cass se trezea ţipând în mijlocul nopţii,
spunând că erau oameni în camera ei, oameni înfricoşători.
Iar lucrurile se stricau în mod constant.
Adică, Paul şi cu mine am crezut că, Casidy avea spasme musculare, dar ea mereu a dat vina pe alte persoane din casă.
Nu am crezut-o, până când...
Au început să vi se întâmple lucruri ciudate ţie şi soţului tău.
Da. Lucruri violente...
Mobila căzând peste noi,
vesela zburând de pe rafturi,
uşi trântindu-se... de obicei, la miezul nopţii,
în acelaşi timp cu momentele în care se trezea Cassidy.
La 2 săptămâni după ce ea a murit, ceva l-a împins pe soţul meu în jos pe scări, iar noi nu ne-am mai întors acolo.
Stai. Fantoma ei a fost în interiorul oglinzii?
Da. Nu pentru mult timp. E ca şi cum ea nu a vrut să se arate, aşa că s-a ascuns în oglindă.
Iată, mami. Lasă-mă să vă ajut. Tu şi cu tati munciţi prea mult.
- Ce dulce eşti. - Bun băiat.
Stai puţin. De ce şi-ar bântui proprii părinţi, mai ales atât de violent.
Nu sunt sigură nici dacă a fost ea. Ea i-a spus mamei sale despre oamenii din casă, oamenii înfricoşători.
Se pare că se trezea la miezul nopţii ţipând.
Ştii, poate că fantomele au rămas intr-un fel de buclă trăind aceeaşi experienţă mereu.
Au fost zgomote, mobilier mişcându-se, lucruri rupându-se.
Oh. Îmi pare rău.
- Hei, eşti bine? - Aiden, eşti bine?
Nu, dragă. E-n regulă. A fost un accident.
Nu, nu a fost. Braţele mele,
s-au smucit.
S-au mişcat singure.
Asta se numeşte spasm, bine?
Uite, hai să-ţi citesc cât timp îţi faci baie, bine?
- Cum ţi se pare, amice? - Bine.
- Ce s-a întâmplat? - Cred că Aiden a luat prin empatie boala lui Cassidy. Va fi bine când o voi duce în lumină.
Am eşuat. Nu e nimic despre casa Peyton. Toate planurile originale, actele, titlurile
şi informaţiile fiscale s-au pierdut într-un incendiu, la arhivele oraşului.
- Focul de acum 6 ani? - De fapt, primul incendiu, din 1945.
Locul are talent pentru a atrage fumul.
Deci, nu există nici o informaţie despre proprietarii anteriori?
Singurul lucru pe care l-am putut găsi a fost un gaj ce a fost pus pe casă de către IRS în 1952
cu "necunoscut" scris în dreptul numelui proprietarului şi "defunct" ştampilat pe una dintre pagini.
Oricum, Curtea a pus-o la licitaţie acum 6 ani.
Donna şi soţul ei au fost singurii care au făcut o ofertă.
Au locuit acolo timp de aproximativ 18 luni, şi apoi au plecat.
Şi asta e tot ce am putut găsi, aşa că...
- Îmi pare rău. - Hei, ştii, nu vrei un pahar de vin?
- Nu am avut ocazia să vorbim despre... - Explozia care aproape m-a ucis?
Sau pe tine?
Sau pe Ned?
Sau faptul că Ned a fost deja la urgenţă, de două ori în acest an, din cauza fantomelor tale?
- Delia... - Ce e?!
Îmi pare rău, Melinda, dar acest lucru este prea periculos.
Ca să ce? Să fii prietena mea?
Lasă-mă să te întreb ceva.
Ce i s-a întâmplat lui Ned ieri în această casă,
pare că a fost Cassidy ce încerca să-l sperie, nu?
Dacă a fost cu adevărat Cassidy. Eu nu sunt...
Ei bine, oricine ar fi fost, a spus, "Stai departe, sau vei muri şi tu."
Fantomele nu sunt de încredere. Ar fi trebuit să ştii asta până acum.
Serios?
De ce nu-i spui asta şi fantomei care te-a avertizat că preşedintele Bedford o să moară în biroul meu?
Poate ar trebui să începi să îi asculţi şi să faci o schimbare.
Acolo e o fată speriată puţin şi care e blocată într-o casă cu fantome furioase şi periculoase.
Da, şi acest lucru e un motiv în plus pentru a nu te implica!
Sau să-l implici pe fiul meu.
Las-o pe asta aşa, Melinda.
Te rog, las-o aşa.
Te implor.
Ştii că nu pot face asta.
Cassidy?
Dacă eşti aici, e-n regulă. Te pot ajuta.
Te rog...
Vorbeşte cu mine.
Trebuie să te grăbeşti.
Cassidy?
Nu trebuie să te ascunzi de mine.
Orice te-ar reţine aici, eu...
te pot ajuta să mergi în lumină.
E sigur acolo.
- Oh, nu. Eu nu sunt acceptată. - Bineînţeles că eşti.
- Cineva ţi-a spus asta? - Suntem singuri acum.
Urmaţi-mă.
Cassidy?
Această cutie de pălărie...
- Asta ai vrut să-mi arăţi? - E acolo, dar grăbeşte-te.
Chiar acolo, în acest perete.
Bine, ajunge! Oricine ai fi, las-o pe Cassidy să plece.
Ieşi afară. Grăbeşte-te.
Cassidy, de cine ţi-e frică?
Nu ar trebui să vorbesc cu străinii.
Cassidy...
Cassidy, aşteaptă!
Fantomele nu doresc să meargă Cassidy în lumină. Mi-a spus că nu îi este permis.
Ai spus, "fantome", la plural?
Da. Cred că sunt oamenii înspăimântători despre care a vorbit mama ei.
Le-am simţit prezenţa si erau furioşi.
Suficient pentru a încerca să te omoare cu un scaun cu rotile?
Aşa se pare. Oricine ar fi, se ascund, şi dacă nu găsim ceva istoric al casei, suntem blocaţi.
Această casetă este imposibilă.
- Da. N-am putut găsi ceva asemănător pe internet. - Poate fantomele nu vor să o deschizi. - Cassidy vrea. Ea ne-a cerut ajutorul.
De ce nu ţi-a spus de ce resul fantomelor nu-i îngăduie să plece?
Pentru că, datorită unui motiv anume, ea e îngrozită de ele.
Asta face să fim doi.
Această emblemă pare cunoscută.
Lasă-mă să o văd.
Este un corb, ca în Nevermore.
Sfat care este bun pentru o vizită în casa aia.
A fost un corb care a zburat spre mine.
- Crezi că înseamnă ceva? - Sigur. Vreo presupunere?
- Ce sunt toate astea? - Chitanţe vechi, toate scrise de mână,
toate marcate "servicii prestate", toate datând înainte de 1943, fără nume pe ele.
Servicii prestate? Ce fel de servicii?
Vom adăuga asta la lista de întrebări.
- Negative foto. - Da. Nu am putut vedea ce era pe ele.
- Am un scanner ce gestionează negativele foto. - Mă ocup de asta.
Şi ce e cu jucăriile din pod?
Iar mama lui Cassidy a spus că-şi aduce aminte că a văzut copii jucându-se în curte, nu?
Crezi că fantomele din casă sunt toate copii?
De ce ar fi atât de violente? Prima dată ai fost tu, acum eu...
Hei.
O să lucrez acasă, până la urmă.
Ned, pot să-ţi vorbesc, te rog?
Da. Sigur.
Eu chiar nu vreau să te mai implici în asta. E periculos.
Mamă, ştiu că eşti încă speriată de explozie, dar promit să am grijă de mine.
- Nu, eu vorbesc serios. - Nu pot să o refuz pe Melinda.
Cum de ştii asta? Nici măcar nu ai încercat. Măcar de data asta. Spune nu.
Lasă-mă să am măcar o noapte parte de somn, bine?
Da, asta... asta e ea. Asta e bătrânica care îmi zâmbea şi-mi făcea semn cu mâna.
Îmi amintesc senzaţia de părere de rău pentru ea din cauza scaunului cu rotile.
Altceva vroiam să-ţi spun.
Prietenii mei au fost în măsură să dateze filmul, şi...
Aceste fotografii au fost făcute prin anii 1940.
Atunci s-a născut tatăl meu, aşa că nu poate fi aceeaşi femeie pe care am văzut-o.
De fapt, s-ar putea.
Cred că i-ai văzut fantoma.
De când eram mică, am... am fost în măsură să vorbesc şi să văd fantome.
Şi încă le mai vezi?
Cei mai mulţi copii îşi pierd darul cam în perioada în care ei nu mai cred în magie.
Eu nu.
Deci, Cassidy a văzut fantome.
Se pare că şi tu.
Copil fiind.
Casa nu a fost ocupată încă din 1952, deci, cred că ai vazut fantomele unor copii care sunt încă acolo.
În toate aceste nopţi, ea a fost atât de îngrozită,
iar noi nu am crezut-o, trimiţând-o înapoi în pat.
- Ea trebuie să se fi simţit atât de singură. - Nu aveai de unde să ştii.
Şi îmi e teamă că mai e şi altceva.
Am vorbit cu Cassidy, Şi ea este încă acolo.
Ce? Ea... ea este?
- A murit acolo? - Nu. Nu, la spital.
Ei bine, atunci ceva a adus-o înapoi, şi trebuie să fie acea femeie.
Aşteptă. Îmi spui că... fetiţa mea e blocată acolo de către bătrânica aceea?
- Dar de ce? Cine... cine a fost ea? - Nu ştim.
Tot ce avem este Hanson, numele de familie. Poţi să vezi asta, chiar acolo, pe cutia poştală.
Eu... eu nu... eu nu înţeleg.
Spiritele se presupune că merg în lumină,
dar, pentru un anumit motiv, în această casă,
ele sunt cele care nu vor ca fiica ta să meargă în lumină.
Ele... ele îi fac rău? Asta e măcar posibil?
- Asta chiar e posibil? - Sunt multe lucruri de înţeles.
Dar orice ar fi, îi voi readuce liniştea.
Promit.
Asta este apărarea.
- Corect? - Hmm.
Salut.
Hei. Cum ţi-a mers cu Donna? Te-a crezut?
Am avut dovezi destul de convingătoare. Hei, ce ai acolo, puiule?
Ai lăsat-o pe masă. Am probleme?
Nu. Bineînţeles că nu. Se pare că ai făcut progrese mai mari decât toţi.
E destul de mişto. Şi adu-ţi aminte, nu-mi mai spune puişor.
Corect. Îmi pare rău.
Deci, Delia şi-a mutat lucrurile afară din magazin astăzi, a spus că mai degrabă ar lucra acasă.
- Cred că ea e încă destul de buimăcită, nu? - Da. Nu pot s-o condamn.
Ce se...
- Eşti bine, omule? Ce se întâmplă? - Braţele mele, din nou.
Ştii ce? E doar Cassidy, bine? O să se termine curând, promit.
- Vrei nişte cacao? - Da, amice. Hai să facem.
- Bine. - Haide.
Mel. Hei, ce se întâmplă? Ce nu e în regulă?
- Tocmai am văzut oameni fiind ucişi. - Celelalte fantome din casă, nu?
Cred că acestea au fost din părul lor.
De ce le-ar fi ascuns acea doamnă în casa ei?
Pentru că ea nu a vrut să ştie nimeni.
Uite, nu te-a avertizat Cassidy că, dacă nu stai departe de acel loc, vei fi şi tu moartă?
Da, dar ea e cea care tocmai mi-a arătat astea. E ca şi cum m-ar fi avertizat din nou.
- Despre bătrână? - Poate că astea sunt suveniruri de la alte fantome.
Poate că ea i-a ucis pe toţi.
Cassidy.
Cassidy, ştiu despre celelalte fantome.
Dacă ele te ţin aici, eu te pot ajuta.
Ce e asta?
Ai adus tribut?
Mulţumesc.
Şi întruchiparea?
Excelent.
Deja o simt.
Acum, întindeţi mâinile pe masă, în faţa dvs.
Ale mele vor rămâne constrânse pe tot parcursul sesiunii pentru a dovedi că nu există nici o şmecherie.
Să începem.
Locuitori ai lumii spiritelor...
cei dragi vă cheamă în această seară, nu pentru a vă deranja din somnul vostru tulbure, ci pentru a vă ajuta să vă găsiţi liniştea.
În această seară o chemăm pe Naomi,
fiica iubită
a lui Virgil şi Esther.
O şedinţă de spiritism. Glumeşti?
Naomi, vei veni la noi?
Eşti Naomi?
Ei m-au ucis.
Naomi, ne poţi da un semn că eşti cu noi?
M-au ucis!
Nu. Nu, tu eşti supărată pe ea.
Naomi este cu noi acum.
Ea vrea să ştii că moartea ei a venit rapid.
Opreşte-te! Minţi! Ea a plecat!
Ea spune că vă iubeşte.
Ea intră în lumină acum.
Opreşte-te!
Ea ne-a minţit pe noi
şi pe familiile noastre.
Nu a existat niciodată vreo lumină.
Vreun vis?
Acea bătrână pretindea că e medium atunci când era în viaţă.
Am fost o fantomă la una dintre şedinţele ei, dacă poţi să crezi asta.
Bine. Numele ei este Greta Hanson, de asemenea, cunoscută sub numele de Doamna Greta.
Ea a înfiinţat un magazin în Grandview în anul 1924 în timpul renaşterii spiritismului.
A murit în 1943 atunci când a alunecat pe scări cu scaunul cu rotile.
- Probabil că o fantomă a împins-o. - De unde ştii asta?
Am petrecut ore căutând "Hanson" plus "spiritism" şi "medium" şi "şedinţe" şi n-am găsit nimic.
Profesoara Grant mi-a dat slujba de asistent.
Acum am acces deplin la aripa Copeland la bibliotecă.
Te urăsc.
Doamna Greta lucra pe ascuns, ţinea sesiunile într-o cameră secretă,
lucra strict sub recomandări private, şi a făcut o crimă, ca să spunem aşa.
Da, scoţând suferinţa din mâhnirea oamenilor şi frustrarea fantomelor.
Ea trebuie să fi fost destul de convingătoare.
Harry Houdini chiar a participat la una dintre şedinţele ei, dar niciodată nu a dezvăluit asta în public.
Da, probabil pentru că, conform Melindei, ea a putut să atragă fantome, dar nu a putut să comunice efectiv cu ele.
În legătură cu viziunea Melindei despre crimă, ar putea fi bătrâna şi medium şi criminal în serie?
Ştii, aşa ar fi avut întotdeauna fantome noi pentru contact?
Poate că nu. Melinda a spus că un om de la o şedinţă a adus păr.
Ca o întruchipare. Uneori, mediumul cere ceva personal de la decedat.
Iar fantoma din visul Melindei a spus, "Ei m-au ucis".
Da. Mel a spus că arăta de parcă ar fi fost strangulată.
Poate că Doamna Greta era specializată în a contacta victimele ucise.
Bine. Deci fantomele nu sunt copii,
dar ce s-a întâmplat cu copiii pe care i-a văzut mama lui Cassidy?
Şi de ce este blocată Cassidy într-o casă cu oameni ucişi?
Îmi dai dureri de cap.
Pare a fi un moment bun pentru a te duce să discuţi cu nişte fantome.
O excursie la casa cu spirite ameţite la ora vrăjitoriilor? Mulţumesc, nu.
În plus, mama ta a spus că fantome îţi sunt interzise.
Ştiu, dar din moment ce eu nu pot vorbi cu ele şi ştiu că nu o vei lăsa pe Melinda să meargă singură...
Bine. O voi suna.
- Jim într-un final l-a adormit pe Aiden, aşa că ar trebui să plecăm. - Avem vreun plan?
Da. Prioritatea noastră e să reuşim să o scoatem din casa aia şi să o convingem să meargă în lumină.
Dar nici nu ştim cu cine ne punem. Doamna Greta, victimele ucise. Cine ştie cât de multe sunt?
Şi, dacă toţi încearcă să o ţină pe Cassidy acolo...
Ai încredere în mine. Atunci când o va vedea pe mama ei, va veni la noi.
Să mergem.
Ţi-am spus să nu te bagi.
Cassidy?
Cassidy, eşti aici.
Uite. Lasă-mă să o sun pe mama ta.
Trebuie să plec.
Voi avea probleme dacă vorbesc cu tine.
De la cine? De cine ţi-e frică?
De ei.
- Ea a plecat în căutarea ei. - E supărată.
Cine, Doamna Greta?
Cine sunteţi?
Ce sunt astea, lanţuri?
- Ce se întâmplă? - Aţi fost amândoi în închisoare.
Ea se apropie.
Cassidy, grăbeşte-te.
Nu, nu! Staţi!
- Au plecat. - Ai spus că au fost prizonieri?
Da. Şi ei aveau arsuri şi răni, ca şi cum ar fi fost executaţi.
Ştii, viziunile pe care le-am avut despre crime, poate că nu au fost de la victimă.
- Dacă am văzut totul prin ochii ucigaşului? - Stai puţin.
Vrei să spui că toate celelalte fantome din casă sunt criminali?
Fantomele criminali?
Şi acestea o ţin pe Cassidy captivă în această casă?
Nu ştiu dacă sunt criminali.
I-am identificat după numerele de pe uniformă.
Ei au fost condamnaţi în anii 20, executaţi în anii 30, şi de atunci, ei au fost dovediţi nevinovaţi.
Ai văzut persoane care erau ucise, nu-i aşa?
Ştiu. Asta înseamnă că ele nu sunt singurele fantome din acea casă.
Ned mi-a spus că fratele Doamnei Greta a fost spânzurat pentru crimă. Ea a trecut la spiritism
pentru a încerca să dovedească faptul că el a fost nevinovat, şi s-a specializat ca fiind medium.
Ea nici măcar nu avea darul.
Tot ce a făcut ea a fost să atragă sute de fantome în casa aceea, ucigaşi şi oameni care au fost executaţi pe nedrept.
Stai. Dacă cei nevinovaţi sunt încă acolo, unde sunt cei vinovaţi?
Sau ascuns de mine, sau poate s-au dus în lumină.
Iar cei nevinovaţi nu au făcut-o. Nu ar trebui să fie invers?
Da, nu are nici un sens, dar trebuie să fie vreun motiv bun.
Da. Stai. Ştii, execuţiile sunt de obicei programate la miezul nopţii.
Asta s-ar putea să aibă vreo legătură cu bântuirile tale aşa de târzii.
Da, dar nu şi de ce nu vor să o lase pe Cassidy să treacă dincolo.
Vin imediat.
Bine.
- Nu o poţi ajuta. - Nu cred asta.
Voi doi care aţi apărut, aţi fost nevinovaţi, nu-i aşa?
- De ce nu aţi intrat în lumină? - Nu o părăsim pe Cassidy. Nu putem.
- O protejaţi? - Şi tu la fel.
De cine? Fantome?
Cei care au fost vinovaţi?
Da, dar ei nu mai sunt fantome.
Ce faci...
Iată iubitul meu.
În curând vei putea veni să te joci cu toate jucării minunate, din casa mea pentru totdeauna.
Tu şi cu prietena meu, Cassidy, de aici veţi avea multă distracţie.
Veţi vedea.
- Eşti acasă? - Nu. Sunt în biroul lui Eli şi fac puţină cercetare.
Este la economie, sau încă o ajuţi pe Melinda?
Mama, asta e colosal. Melinda are nevoie de tot ajutorul pe care-l poate obţine.
- Ned, am mai vorbit despre asta. - Ştiu, dar acest lucru este uimitor.
Această casă e plină de fantome, şi din anumite motive, ei nu o lasă pe săraca fetiţă să intre în lumină.
Ascultă, e minunat că-ţi pasă de ea şi că ai găsit ceva de care eşti pasionat, dar, Ned, ascultă-mă.
O fantomă l-a răpit pe Aiden. O alta l-a ucis pe preşedintele Bedford.
Ai fost rănit de două ori. Când o să înţelegi că acest lucru este prea periculos?
Se pare că mai periculos chiar şi decât îşi poate imagina Melinda.
Ce?
Mama, trebuie să plec. Te sun din maşină şi-ţi explic.
Nu, nu, nu...
Ned. Ned, stai...
Alo?
Aiden, ţi-a trecut...
ora de culcare.
Aiden.
Eu ştiu unde îţi e băiatul tot timpul. Tu ştii?
Să nu îndrăzneşti să-mi ameninţi fiul.
Atunci nu te băga în afacerile mele.
Ned, hei. Spune-ne ce se întâmplă.
Am aflat ce înseamnă corbul, cel de pe cutia de puzzle.
În "Cartea schimbărilor"?
Mai întâi am întrebat-o pe profesoara Grant despre asta. Ea a spus că o astfel de emblemă pe o piatră funerară reprezintă un gardian al sufletului.
- Ce are de-a face asta cu cartea? - Vă voi arăta.
- Cartea trebuie să o fi şters. - Nu face asta doar atunci când e îngrijorată de umbre?
Da, şi dacă are de-a face cu umbrele, aşa se explică câteva lucruri.
Unul dintre prizonieri mi-a spus că şi alţi condamnaţi sunt în casă, dar nu mai sunt fantome.
Dar cum pot fi acolo şi să nu fie fantome?
Dacă ele se transformă în umbre.
Bine, ajută-mă.
Asta e ceea ce i-au spus strălucitorii lui Aiden...
sau ceea ce a văzut că i se întâmpla Juliei.
Umbrele vânează vinovăţia. Ele îţi dezmembrează sufletul şi se hrănesc cu părţi din el.
Ştii, cred că am mai văzut ceva de genul ăsta înainte, dar n-am ştiut ce era.
Aceste întunecate şi furioase fantome nu trec peste. Ele mai mult trec sub.
- Poate că asta e o umbră. Poate aşa se multiplică. - Da, şi acestea sunt interesate mai ales de copii.
Dar dacă umbrele exploatează vina ta, de ce sunt atât de fixaţi pe Cassidy?
- Ce a făcut de se simte atât de vinovată? - Nu ştiu. Poate nimic. Poate de aceea e încă aici.
Jim, ajută-mă să strâng tot ce e strălucitor.
- Şi nu-l pierde pe Aiden din vedere. Bine? - Bine.
Poţi să-l suni pe Eli? Ne întâlnim la acea casă. O sun pe mama lui Cassidy pe drum.
- Melinda, ai grijă. - Da.
Ce se întâmplă? Cassidy e aici?
Trebuie să vorbesc cu ea, spune-i că e în siguranţă dacă va ieşi afară. Nu avem prea mult timp.
Cassidy.
Scumpo.
Poţi să ieşi.
E-n regulă. Te rog?
Mami.
Mami, nu ar trebui să fii aici.
E-n regulă. Bine? Suntem în siguranţă momentan. Ea e aici. Îţi voi explica mai târziu, dar trebuie să ne grăbim.
Aş vrea să o pot vedea pentru ultima dată.
Nu fi tristă, mami.
Ea nu vrea să fii tristă.
Cum să nu fiu?
Dacă am fi ascultat-o atunci când ne-a spus despre oamenii înfricoşători, am fi părăsit această casă mai devreme.
- Vrei... vrei să-i spui asta? - Ea te poate auzi.
- Poţi să ne ierţi vreodată? - Nu am fost niciodată supărată pe voi.
Ea nu a fost niciodată supărată pe voi.
Uite, Cassidy, am să te întreb ceva.
Doamna Greta, aduce copii aici pentru ceva anume, nu-i aşa?
E-n regulă.
Poţi să spui adevărul. Ea nu e aici.
Dar ea a spus că, dacă voi spune cuiva, mă va pedepsi.
Ea nu te poate răni. Bine?
Iar celelalte fantome, doamna şi cu bărbatul, te protejează, nu-i aşa?
Ne protejăm reciproc ori de câte ori vin lucrurile reci.
Umbrele.
Da. Am mai simţit această răcoare şi înainte.
Cum vă protejaţi reciproc?
Facem un cerc pentru ca ele să plece, dar ele vin mereu înapoi şi sunt mai puternice.
De asta nu ai vrut să pleci?
Pentru că te-ai temut că lucrurile reci îţi vor lua prietenii?
Cum le-a făcut şi altora. Tuturor.
Şi copii?
Nu e sigur pentru tine să fii aici, bine?
- Vezi vreo lumină? - Nu.
- Ce e? Ea vede lumina? - Nu.
Te rog, spune-i că e-n regulă. Spune-i să vadă lumina.
Puteţi merge cu ea. Amândoi.
Cassidy, ne-ai ajutat să stăm în siguranţă atât de mult timp. Acum trebuie să te ajuţi pe tine. Bine?
E frumos.
Prietenii mei pot veni şi ei?
Serios?
Ea vede lumina.
Uite, plecaţi cu toţii.
Bine? Acolo e locul vostru, şi e sigur acolo. Vă promit.
Te iubesc, mami.
Ea spune că te iubeşte.
Cassidy! Nu!
- Scuze. Am ajuns aici cât de repede am putut. - Cassidy a trecut dincolo?
- Nu. - Ce-i?
Doamna Greta a oprit-o, şi cred că ea doar s-a incălzit.
- Cassidy? - Ce este? Ce se întâmplă?
E-n regulă. Îţi voi explica mai târziu. Ned, pune toate aceste lucruri la ferestre.
Eli, deschide jaluzele. Nu le place lumina.
Grăbeşte-te, şi orice ai face, nu lăsa aceste lucruri să se închidă.
Poţi conta pe asta.
- Deschide-le şi pe cele din faţă. - Mă ocup de asta. - Cassidy, e-n regulă dacă te întorci.
Cassidy.
Ai spus că putem pleca. Mi-ai promis.
Uite, vezi lumina? Este încă deschisă?
Da, dar sunt speriată.
Nu ai de ce să-ţi fie frică.
Du-te. Bine? Totul va fi bine. Spune-i.
Cassidy!
E-n regulă. Fă ce-ţi spune Melinda.
E prea târziu!
Ei sunt aici, şi sunt supăraţi pe tine.
- Ieşi de aici cât mai poţi. - Nu vă părăsesc până ce nu vă duceţi în lumină.
Oh, Doamne.
Doar staţi aici.
Noi n-am făcut nimic rău.
Copilul rămâne cu mine.
Nu. Nu. Ai făcut toate astea cu ajutorul ei doar pentru a atrage alte fantome aici. Ajunge.
Cassidy este prea obraznică pentru a merge în lumină. Ea le-a păcălit pe toate celelalte mici fantome.
Asta e o minciună.
Nu o asculta! Cassidy, ea spune asta pentru a te face să-ţi pară rău pentru ceva ce nu ai făcut.
Ea nu a putut sta singură, aşa că a minţit alte fantome pentru a putea avea prieteni.
De aceea lumina nu este pentru ea. Nu o merită.
- Nu merit? - Nu, Cassidy, nu o asculta. Ascultă-ţi prietenii.
Nu ai făcut nimic rău.
- Avem nevoie de mai multe lucruri strălucitoare. - E argintărie peste tot.
Ia-o şi împrăşti-o în jur.
Uite!
Umbrele, ne-au blocat aici!
Mişcă-le! Grăbeşte-te!
- Nu se va clinti! - Nu ai făcut nimic rău.
Cassidy, nu ai făcut nimic greşit. Nu ai înţeles?
De aceea nu te-au luat umbrele, pentru că eşti nevinovată.
Nu te mai băga. Ieşi afară din casa mea!
Acum!
Umbrele sting luminile, chiar şi farurile!
Stii ce? Singurul vinovat de aici eşti tu.
Ai profitat de oameni atunci când erai în viaţă, dar era totul numai minciună şi tot ce făceai era să aduci suflete torturate înapoi către umbre.
Ajunge.
Acum le hrăneşti cu copii pentru că sunt ori ei ori tu.
Taci!
Ce?
Ce e asta?
Farurile s-au pornit din nou.
Cassidy, du-te!
Du-te chiar acum!
Spune-le părinţilor că-i iubesc!
Promit! Du-te! Fugi, Cassidy!
Cassidy!
Nu!
Vă voi găsi mai mulţi. Sute! Toţi copii de care aveţi nevoie! Dar, vă rog, vă implor!
Oh, nu!
Ned, Melinda! Oh, Doamne.
Eşti bine?
Delia!
Ajută-mă să mut chestiile astea.
Sunt bine acum.
Deci, Greta a avut un fel de înţelegere cu umbrele?
Ea le hrănea cu fantome, iar ei nu s-au hrănit cu ea?
Aşa se pare.
Doar un singur lucru nu-l înţeleg.
Ce a intrat în tine? Ca să apari la momentul oportun şi să faci chestiile alea eroice?
Te rog. Eu nu sunt un erou.
Cineva trebuie să aibă grijă de voi.
Problema e că fiul meu cel lunatic este chiar un erou. Deci, ce ar trebui atunci să fac?
Să fii şi tu erou.
Bine. Poate că, măcar de data aceasta.
Dar să nu te obişnuieşti cu asta. Cu imobiliarele mă ocup în continuare.
Această chestie cu eroii...
Ned a învăţat totul de la tine.
Vrei să-mi promiţi doar să fii atent, pentru numele lui Dumnezeu?
Corect, puştiule. Ascultă-ţi mama. Bine?
E valabil şi pentru tine.
Ce e?
Mi-aş fi dorit să fi ştiut ce era atât de important legat de fantomele copii.
Ce vor umbrele să facă cu ei?
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 16 "Old Sins Cast Long Shadows"